Jo abans tenia una amiga.
Va ser la primera amiga que vaig fer, la Koito Nagase.
Era bonica i amable.
Em feia compliments de coses de les quals estava acomplexada.
És misteriós.
No ho hauries d'amagar.
És maco.
Sigues amiga meva.
Siguem millors amigues.
Si poguéssim, seria feliç.
Jo també.
Però...
de sobte, va morir.
Per què, Koito?
Després d'allò, vaig deixar d'anar a l'escola.
Ara estic enfadada!
I en comptes d'això, vaig començar a lluitar les meves pròpies lluites.
Comprant uns ous estranys, podia visitar un món de somnis.
Protegia les noies dels Eggs dels Mal Novegis i els Wonder Killers,
i quan acabava les missions...
Llàstima.
Només t'has salvat tu.
Però t'has d'animar.
Si vols recuperar la teva millor amiga.
S'està escalfant una mica.
Deu ser perquè he protegit la Kurumi?
Eh, si protegeixo molta és gent la Koito tornarà a la vida?
Sí, oi?!
Volia saber per què s'havia suïcidat la Koito.
Es veu que el professor el presentarà a una exhibició.
Diu que vol guanyar un premi i dedicar-se a la pintura.
Amb el meu retrat?
Confies en tu mateixa?
Si no, li hauries de dir.
Està en joc el futur del professor.
Per què, Koito?
Hi havia una part de mi que se'n ressentia d'ella.
Érem amigues, per què no m'explicava res?
Per què?!
"Wonder Egg Priority"
Sempre comprava els ous al soterrani d'un centre comercial.
Allà, hi vaig fer noves amigues.
Et tornaré els diners de l'Egg. Segur.
Aquesta és la Rika. És alegre i té molta energia.
Havia estat una nena ídol.
Un grup que es deia All-Out Kiss. Et sona?
Gens.
Ens vam separar. Les altres eren massa lletges.
Sigui com sigui, m'he descuidat la cartera.
Perdona, però em podries deixar calés?
Tant de bo no fos tan garrepa, però!
Torna a venir a veure'm, d'acord?
És broma!
La Rika volia fer tornar a la vida una fan seva.
Després d'allò, una altra fan em va explicar què havia passat.
La Chiemi s'havia mort.
Era tot pell i ossos, com una mòmia.
No la podria oblidar ni que volgués.
Això...
Això no és la Chiemi.
Em...
Estàs bé?
Ara mateix, què veus quan em mires?
Aquesta és la Momo.
Té una mica aspecte de noi, però li encanten les coses bufones.
Un gira-sol.
És molt bonica.
La Momo volia salvar una companya que li havia dit que l'estimava.
N'hi ha més del que et penses, Haruka.
Noies com tu, que diuen que m'estimen.
Aquella noia...
Quina passada!
Sí, sempre estem preocupats per ella.
Té un cos que flipes!
Ah, això.
I aquesta és la Neiru.
Segur que no ho fas per tu mateixa?
Què vols dir?
No t'agrada qui ets ara, i per això ho fas.
Encara que tinguis por.
Vols canviar la part de tu que odies.
És guai i sensata, però alhora és adorable quan riu.
Porta una gran empresa.
Aquesta és la meva secretària en cap, la Misaki Tanabe.
Un plaer.
Heu sentit a parlar d'un grup anomenat Plati?
Sí. He sentit que només hi pot entrar gent amb un QI molt alt.
La senyoreta Neiru és membre del Plati Japonès.
Vaig néixer de la inseminació artificial d'un dels membres.
La Neiru lluita per la seva germana petita.
La meva germana em va apunyalar.
Llavors, va fugir i es va llençar d'un pont.
La cicatriu em fa mal i no em deixa dormir.
Però el dolor m'ha afluixat d'ençà que vaig a aquell lloc.
Quan la intento oblidar, la cicatriu em fa mal, com una maledicció.
Per això hi vaig.
Cap més motiu.
Ho faig per mi.
Quan vaig anar a casa seva,
em va presentar la seva amiga Kotobuki.
Hi ha algú a dins
Va néixer al Plati Japonès igual que jo. La Kotobuki Awano.
Kotobuki.
La Kotobuki era sempre alegre i optimista.
Sempre em deia que "m'ho passés molt bé".
Era?
No està dormint i prou?
Està en estat vegetatiu.
Eh?
La Kotobuki era doctora en psiquiatria.
Estava analitzant científicament els misteris de la vida.
La mort, en concret.
Feia experiments al límit de la mort, fins que un dia ja no va tornar.
Me la vaig trobar en un somni.
Un somni?
Un somni d'Egg.
El jo del món en el qual ets, va morir.
Però així en vaig poder tenir l'experiència.
Tenia raó, Neiru: els mons paral·lels existeixen!
La possibilitat dels mons que podien haver estat.
Era el teu gènere de ficció preferit.
Sí! Els nostres jo paral·lels són vius!
Has fet amigues noves, oi?
Estàs més tova que no eres abans.
Però no són com nosaltres.
Has fet connexions amb gent.
Això és una cosa meravellosa.
Valora-les.
Tu no hi ets.
Jo em faré amiga seva en una altra línia temporal.
El doctor com-se-digui tenia el seu orgull, si més no.
Pride chicken.
Tanta gràcia t'ha fet?
M'has fet pensar en una amiga meva.
Bravo.
La presidenta Aonuma s'està acostant més a la veritat darrere la temptació de la mort.
La Kotobuki li ha donat una pista.
Tristesa innocent.
L'has pogut despistar amb una excusa, però.
Els suïcidis de les noies.
Si els diguéssim el motiu de debò, no voldrien lluitar més.
Exacte. Si sabessin que la causa final som nosaltres dos.
Aquests dos són l'Acca i l'Ura-Acca.
Em dic Acca.
Aquest d'aquí és l'Ura-Acca.
Ue.
Són els que feien els Eggs.
Esteu involucrats amb Plati Japó?
Què vols dir?
No us feu els burros.
Vaig veure la Misaki parlant amb vosaltres.
En són els fundadors.
Aquests dos van fundar Plati Japó.
El de la dreta és l'Acca. El de l'esquerra, l'Ura-Acca.
Llavors, eren tots dos humans?
Encara ho som.
Vam deixar enrere el cos, i ens vam quedar el cervell.
Abans érem genis científics, ara només som ninots.
Trenca l'Egg.
Ens van portar a jugar a aquest joc.
Veni.
Una serp.
Sí, hola?
No sé ben bé com reaccionar.
Ens van ajudar molt, com quan em van donar en Leon com a power-up.
-Cinc!
-Llavors, em pensava que estaven al nostre costat.
-Quatre!
-Tres!
-Fins aquell dia.
-Dos!
-Un!
Zero!
Haruka?
Momoe.
La primera de nosaltres a passar-se el joc va ser la Momo.
Nena dolenta. Li diré al professor.
Felicitats. Has acomplert la teva missió.
Aquella noia ha tornat a la vida.
Veni!
M'agradaria deixar-te anar.
Per respecte per la manera com has arriscat la teva vida per l'amistat.
Però és que la Frill s'enfadaria si se n'assabentés.
Vols morir aquí?
Bé, ja m'ho imaginava.
Diuen que el cocodril té gust de pollastre.
Menja'n una mica, tu també.
Van matar el seu company Panic,
i li va quedar gravada una por a la mort aterridora.
Tant de bo no m'hagués ficat mai en aquest embolic.
Per què vas venir a dir-me res?
Va passar igual amb la Rika.
Rika?
Mannen!
Em dic Dot.
No et mataré. Bona noia.
Només copio la Hyphen, però.
Estàs bé?
T'ho pots menjar.
A mi no m'agrada la carn.
És una vella història.
Vam fer una nena.
Un dels creadors dels Eggs...
Per diversió.
l'Ura-Acca, em va explicar el seu passat.
Com li hauríem de dir?
"Reunió estratègica d'IA"
No t'avancis, ara.
I si li deixem decidir a ella?
És bona idea.
I l'aspecte?
Mmm!
Vam intentar imaginar un ésser, que poguéssim estimar com una filla.
Que ens fes oblidar que era una IA.
Inestable i complicada, com el punt mitjà entre la infantesa i l'edat adulta.
Li vam posar l'edat a 14 anys.
Com et dius?
Frill.
És un nom encantador.
Sota vigilància i apartats de la societat,
vivíem com una família.
Cada vegada més sovint,
hi havia moments que ens oblidàvem que la Frill era una IA.
Me n'hauria d'haver adonat aleshores.
Del que volia la Frill.
Au! Fa mal!
Para!
Fa mal...
Fa mal, dius?
L'únic que fas és detectar senyals d'entrada.
Si us plau!
La foscor no!
El lloc que fa por no!
No podia dir ni fer res
mentre anaven passant els anys.
El que ens va salvar a l'Acca i a mi d'allò...
va ser la Himari, la filla que va deixar enrere l'Azusa.
Semblava que ens podria fer tornar del fons del pou a com havíem estat abans.
Oncle,
és veritat que tant a tu com al meu pare us agradava la meva mare?
De qui ho has sentit, això?
M'assemblo a la meva mare, oi?
M'hi assemblaré més.
Sí, però...
Si t'esperes, no em faria res casar-me amb tu.
No et vulguis fer la gran, criatura.
No sóc una criatura! Vaig a l'institut!
Aquella nit, la Himari va morir.
Semblava un suïcidi, però no hi havia cap nota.
Vas ser tu?
Vas matar la Himari?
Què passa?
No em fas ni un petó, després de tant de temps?
Vas fer alguna cosa.
Vas fer servir la Hyphen i la Dot.
"Ets tan bona noia, Frill"? Oi?
Prou de collonades!
Monstre!
Escolta, vull sortir d'aquí.
No ho vols saber?
Sobre aquella noia?
No vols saber com aquella noia, que s'estimava tant el seu oncle, va morir?
Frill!
Em mataràs?
Calla, monstre.
F-ri-ll, em dic.
No facis veure que no em veus.
Vaig néixer de vosaltres dos.
Vam començar a investigar.
Vam recollir i analitzar dades dels suïcidis de les noies en aquell rang d'edats.
Hi havia moltes causes diferents.
Però ens preguntàvem si també hi podia haver una altra cosa
que les empenyia cap al suïcidi.
La temptació de la mort?
Si no ho aturem, les noies acabaran morint-se quan no ho han de fer.
Tot per culpa del nostre error.
Per això vam fer els Wonder Eggs i vam cercar la manera d'interferir en els seus plans.
Què n'ha pensat?
Ni idea.
Què t'ha fet voler-li dir com a mínim a l'Ai?
No ho sé, tampoc.
Però
si tanqués el cor per la por,
o fes parets per culpa de l'odi,
això la faria una presa fàcil per la Frill.
Vols dir que repetiria els nostres errors?
En realitat t'és igual la Frill, oi?
Què vols dir?
Mentre puguis salvar la Himari.
Què no és com hem estat sempre?
-I llavors, em vaig trobar...
-Tu ets...
jo.
Què vol dir això?
Expliqueu-m'ho, Acca! Ura-Acca!
Has sentit a parlar del terme "món paral·lel?"
Només en manga.
Existeixen de debò.
Quan algú pren una decisió important o quan no ho fan,
apareix un altre d'ells mateixos en un espai-temps diferent, divergent.
No m'agrada dir-ho, però en un espai-temps diferent, l'Ai que tens al davant...
Et vas suïcidar, oi?
Això són els Mal Novegis. Et persegueixen.
Però no pateixis.
Et protegiré.
Tu?
És que jo,
m'he tornat més forta.
Ja n'he tingut prou.
Els passos zebra fan por encara que et moguis amb la gentada.
Ja n'estic farta de fer veure que no ho veig!
Jo...
canviaré.
Només vols cridar l'atenció!
El que vols dir en realitat és que vols algú que et trobi i t'estimi!
O sigui que no et deixaré sola!
No puc deixar-te sola!
Ara sí que m'he enfadat!
Estic lluitant per salvar la meva amiga Koito.
La teva amiga?
Sí.
No en sé res, de la Koito.
A tu també t'agrada el professor.
No n'has de tenir cap complex.
Tens uns ulls encantadors.
Jo...
he decidit tornar a l'escola!
Hem estat pensant que ens agradaria començar a sortir junts.
Jo?
Ets tu, més gran.
Un dia, seràs una dona adulta meravellosa, com la teva mare.
T'estimes la meva mare, oi?
Sí. De tot cor.
Tu ets la seva filla...
o sigui que has de confiar en tu mateixa.
Sigues feliç tu també, mare.
Tens tot el meu suport.
Gràcies.
Ah. Tu vas fer una amiga.
I ara, en tinc d'altres, també.
La Neiru, la Rika i la Momo.
Tantes?
Llavors, ets feliç?
Molt feliç.
Hi ha una cosa que et vull preguntar.
Per què va morir la Koito?
Cinc!
Quatre!
Tres!
Dos!
Un!
Zero!
Koito!
Que bé, oi, altra jo?
Ara la podràs tornar a veure aviat.
Em pensava que volia que la Koito em digués què va passar.
Potser no vull.
No vols?
Hm.
Em sembla que em sento agraïda.
Fins i tot si era una falsa amiga?
Em va salvar, en aquell moment.
Ja no estava sola.
He decidit.
Què?
Em convertiré en una guerrera d'Eros.
Eh?
Lluitaré contra Thanatos, la temptació de la mort.
Encara no sé com anar als mons paral·lels,
però algun dia, et faré tornar.
Estic segura que la teva mare està trista.
I jo vull fer-me forta com tu.
Quina ximpleria!
Jo sóc tu, no?
És clar, suposo que sí.
T'ho prometo.
Entesos. T'esperaré.
Hah!
Ah! Hah.
Redi.
Sóc la Kirara Rodriguez Matured XVIII Estrella Vespral SS Plum.
Que brillant.
L'altre jo?
Em va protegir.
Ai!
Vull coses brillants.
Brillant?
Fins i tot jo...
Bona sort, jo.
Perdó.
Gràcies.
Estic segura que n'has tingut fantasies, oi?
Però em sap greu dir-t'ho, no es farà mai realitat.
Perquè el teu lloc ja no hi és.
Tens dubtes?
Sí.
No cal que tinguis dubtes.
Vas complir el teu deure. El temps d'avui endavant és per tu.
Visquem egoistament.
L'egoisme és el privilegi dels nens.
Egoista! Egoista! Egoista!
Però em sembla que sóc més com un adult.
Potser per això ets infeliç.
Pot ser.
"Episodi especial: 'La meva prioritat'"
Bon dia.
Fa una mica de fred, avui.
Es veu que ha de nevar, aquesta nit.
De debò? Amb el bon dia que fa.
Sí.
Vagi bé.
Ah, d'acord. Fins després.
Adam.
"Missatge nou"
Em sap greu que sigui tan de cop.
Si us plau, tingues cura de l'Adam un temps.
Puc confiar en tu, Ai.
"És clar!" "Vacances?"
"Neiru Aonuma" "Em sap greu que sigui tan de cop." "Si us plau, tingues cura de l'Adam un temps." "Puc confiar en tu, Ai." "És clar!" "Vacances?"
Va causar un problema amb un professor a la seva escola anterior.
Ell es va suïcidar, tot i que pel que sé, tenia família.
Ella em contactava sovint, també.
Em va demanar que pugés al terrat, aquell dia.
Va amenaçar que saltaria, si no.
Llavors es va posar a cridar que jo l'havia violada i tot el que li va passar pel cap.
Llavors, quan ningú la mirava,
va perdre l'equilibri i...
Què?
Koito...
Jo, emm...
Ohto, oi? No t'estàs prenent massa confiances?
No som pas amigues.
Eh?
Koito, som-hi!
Sí.
On vols que dinem?
Anem a menjar fora.
-Fora?
-Sí. Per exemple a un xinès?
-Ei.
-No hi havia ningú a les escales d'allà.
Ei!
Em vas portar un paraigua un dia de pluja i em vas dir que volies ser millors amigues.
Mira'm el color d'aquest ull!
Em vas dir que era bonic!
Que no l'havia d'amagar!
Qui és?
És la model del professor Sawaki per la seva propera exhibició.
Ella? De debò?
Ei.
Apa!
Ja sabia jo que el professor Sawaki era amable.
Neiru! Oh, hola, senyoreta Tanabe.
Perdona que et molesti a la feina.
Estava preocupada perquè no m'agafaves el telèfon.
Et volia preguntar per allò d'aquest matí.
T'equivoques de persona.
Te n'hauries d'anar abans que algú cridi els de seguretat.
Neiru?
No sé qui ets.
No facis bromes així.
Som amigues, no?
L'afecció unidireccional és una molèstia.
No seré amiga teva.
Han desaparegut.
Les meves fotos amb la Koito...
han desaparegut totes.
♪ Camina cap aquí, donzella perduda! ♪
-♪ Parla'm dels teus problemes un per un! ♪
-Ai-kyun!
Quan una persona morta torna a la vida,
crea un soroll que canvia les nostres vides una mica, va dir l'Acca.
Oh!
Sembla que la Chiemi se n'ha oblidat de mi, també.
Quan li vaig dir que m'havia oblidat el moneder,
em va dir, "Mala sort, tanoca. Estic fent cua per una foto amb la Makorin."
A la Haruka li va demanar de sortir un estudiant més gran i es va ben emocionar.
Eh?
Va dir que rebre una carta d'amor tradicional la va tocar al cor.
Què eren els seus sentiments per mi, doncs?
Qui es pensa que l'ha feta tornar?
Igualment, em pregunto què li ha passat a la Neiru.
Potser se'l va passar, també,
i per això ara ens gira l'esquena?
Rika.
Hi vols anar quan sortim d'aquí? Ja fa molt.
Eh?
Ah! Vols dir la màquina de càpsules!
Sí!
Suposo que els Accas deuen saber alguna cosa de la Neiru.
Oi?
Millor que no.
Vull dir, ja ho vam acabar, finalment.
Té, Rika. Et toca.
Jo no hi puc entrar sola.
Potser em deixen si hi veniu amb mi.
Jo no hi vaig.
Eh?
Te n'has oblidat, de la cosa que va matar en Mannen?
Com si pogués.
No vols venjar-te'n?
Encara que ho fes, només prendria mal.
A mi això m'és igual.
Tant me fa quant de mal em facin, jo...
Jo no vull prendre mal.
Covarda.
Rika.
Si li passés res a la Momo,
després te'n penediries.
Llavors tornaria a salvar-la i ja està.
Jo també.
Gràcies.
No, gràcies a tu.
Per dir-m'ho.
Va doncs, cantem fins a rebentar, avui!
Sí!
Rika.
Adéu. Aquesta és la meva parada.
Vull dir, la Makorin? No entenc ni per què és ni popular.
No és més bufona, la Rika-pyon?
Hmm...
Què?
Res.
No és el meu.
És el meu?
"Número desconegut"
No tinc aquest número a l'agenda.
Quin iuiu.
Potser... és la Neiru?
Oh!
Digui?
És l'Ai Ohto?
Sí.
Sóc la Tanabe, la secretària.
Oh. Eh?
Perdona'm. Aniré directe al gra.
D'acord.
La noia que t'has trobat a l'oficina no és la Neiru.
La Neiru real està desapareguda.
Esperi un moment.
La noia que has vist a l'oficina és la germana petita de la Neiru, l'Airu.
La Neiru va acabar la seva missió.
No en tenia ni idea.
Però vull dir, la seva germana la va apunyalar. Segur que no van fer les paus al moment.
Però per què se n'havia d'anar sense dir res?
Em sembla que tenia por de parlar-te d'ella mateixa.
El que vull que mireu ara és un vídeo de l'últim somni de la Neiru.
Crec que la Neiru voldria que ho sabéssiu, també.
Bon vespre.
Després de la mort de la Kotobuki,
la Neiru vivia aquí.
Em sembla que li agradava viure aquí.
És veritat.
Fa l'olor de la Neiru.
Vols dir?
Hola, Tanabe.
Són elles?
Kotobuki?
També has tornat a la vida?
Jo no sóc morta.
He vingut aquí perquè la jo d'aquest món era morta.
No hi podem ser dues de mi alhora.
Eh?
Ets una Kotobuki d'un món paral·lel?
Exacte. Ets ràpida.
Paral·lel?
És la Kotobuki, però una de diferent.
Ah sí?
Sí.
Vinga, fem-ne via i vegem el somni de la Neiru.
No em puc creure que hagis vingut tu, a salvar-me.
La cicatriu de l'esquena em fa mal.
Si em fas tornar, vol dir que tu et quedaràs aquí?
Jo tornaré també. Vull veure les meves amigues.
Ah. Però em sap greu dir-te, allà no és on correspons.
Adiós.
La seva germana em treu de polleguera.
En veniu tres? Rebo el tractament de VIP, veig.
Redi.
Que ets... idiota?
No t'ho han dit, les teves amigues?
Si sacrifiques el teu animal, pots sobreviure.
Només les meves amigues tenen permís per dir-me idiota.
Us deixaré de pasta de moniato!
Em sembla que podríem ser amigues!
Per què?
Perquè ets com jo.
I sé el que vols de debò.
El desig que les teves amigues no podrien entendre.
Si et fas amiga meva, podries esdevenir...
humana.
Bravo.
Què volia dir?
Pel que es veu, la meva jo d'aquí va fer una IA a la imatge de l'Airu.
Eh?
Era massa bona, o sigui que l'Airu es va posar gelosa d'ella.
Jo ja n'he tingut prou.
No penso morir per una màquina.
No hi ha hagut mai una Neiru.
Sembla que estava de mal humor, aquesta noia.
Perdó, espereu-me un moment.
Senyoreta Ohto.
Sí?
Torno de seguida.
És de debò, tot això dels mons paral·lels?
Sí. Fins i tot em vaig trobar una jo d'un altre món, al món dels somnis.
Ah.
Ara que ho penso, aquelles càpsules de la màquina valen 500 yens cada una.
Suposo que les vides no podrien ser tan barates.
Suposo que no.
La gent tornant a la vida igual que abans seria massa bonic per ser veritat, eh?
Casa la Neiru tenia ben bé la petjada de la Neiru, no creus?
Sí. M'ho puc imaginar una mica.
Rika, tornem, va.
Jo també em moriré.
Rika...
Em moriré.
Els trobo a faltar.
En Mannen. La Chiemi.
Els trobo a faltar. Els vull tornar a veure.
Sí.
"Neiru"
Perdó.
No passa res, Ai.
He fet una cosa horrible.
Hm.
Era molt difícil.
No passa res. Ho entenc.
Escolta, si descanses, et pots tornar a aixecar. Ho sé.
Avui fa sol.
A la tele havien dit que s'estaria bé, però jo tinc una mica de fred.
"28/5 Avui fa sol. A la tele havien dit que s'estaria bé, però jo tinc una mica de fred."
M'he acostumat a la meva escola nova.
No em volia canviar d'escola,
però no tenia sentit que continués anant a la meva escola vella.
Em pregunto si la Neiru va aconseguir esdevenir humana.
Em penedeixo de no haver despenjat aquell dia.
Vaig estar molt ocupada un temps després d'allò.
Em vaig anar separant de tothom.
Igualment, mai oblidaré aquell temps.
Mai podria oblidar una temporada tan emocionant.
Tant de bo em pogués sentir altre cop com llavors.
Fa una mica de fred, avui.
Es veu que ha de nevar, aquesta nit.
De debò? Amb el bon dia que fa.
Hi he d'anar.
Que bé tornar-te a veure.
Vull veure la Neiru!
I compraràs un Egg?
Estaríem molt contents que ho fessis.
Però què faràs si no aconsegueixes veure la Neiru?
Potser no et vol veure, ella.
Ho tornaré a intentar. Tants cops com calgui.
Sé que la Neiru em vol veure.
Això és tenir confiança. Ja vas fugir una vegada.
Ura-Acca.
L'Ai Ohto...
ha tornat!
Un, dos...
I fi!